Міністерство освіти та науки України
Східноєвропейський національний університет імені Лесі Українки
Кафедра педагогіки 

ПЕДАГОГІЧНЕ МОДЕЛЮВАННЯ

Робоча программа
нормативної навчальної дисципліни
(цикл професійної наукової підготовки)

підготовки доктора філософії
галузі знань 01 Освіта
спеціальності 011 Освітні, педагогічні науки

Луцьк – 2019

Програма навчальної дисципліни «Педагогічне моделювання» підготовки доктора філософії, галузі знань 01 «Освіта», спеціальності 011 «Освітні, педагогічні науки». – 2019 – 12 с.

Розробник: Семенов О. С., доктор педагогічних наук, професор.

Рецензент: Смолюк І. О., доктор педагогічних наук, професор.

Самостійне електронне текстове мережеве видання.

Програма навчальної дисципліни схвалена науково-методичною радою Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки.

Програма навчальної дисципліни схвалена науковою радою Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки.

 Семенов О. С., 2019 р.

1.	Опис навчальної дисципліни «Педагогічне моделювання»
Таблиця 1.
Найменування показників	Галузь знань, спеціальність, ступінь вищої освіти	Характеристика навчальної дисципліни	
Кількість кредитів: 6	01 Освіта	Форма навчання Денна	
		Нормативна	
Модулів: 3	011  Освітні педагогічні науки	Рік підготовки: 2	
Змістових модулів: 2		Семестр: 3, 4	
		Лекції: 44 год.	
Загальна кількість годин: 180		Практичні: 20 год.	
		Консультації: 0	
Тижневих годин: аудиторних: 
2 (в 3 семестрі)
1 (в 4 семестрі)	Доктор філософії	Самостійна робота:
116 год.	
		Форма контролю:
залік (3 семестр)
екзамен (4 семестр)	

2. Анотація курсу
Об’єктом курсу є формування науково-дослідницьких компетентностей майбутніх докторів філософії в галузі освіти.
Предметом курсу є вивчення аспірантами основ теорії і практики педагогічного моделювання.
Методологічну основу курсу становить сукупність наукових підходів (системного, аксіологічного, культурологічного, синергетичного, суб’єктно-діяльнісного, особистісно-зорієнтованого, технологічного, компетентнісного) та принципів (культуро- і природовідповідності, ціннісно-смислової спрямованості, занурення у творчу діяльність, породження успіху та інших). Зміст курсу базується на синергії теоретичних та практичних концептів теорії моделювання в освітній діяльності, які реалізуються у процесі лекційних, практичних занять, самостійної роботи аспірантів.
Теоретичну основу забезпечено системою вихідних наукових положень, теорій (моделювання систем, філософії свободи, педагогіки та психології педагогічної творчості, психології особистості, педагогіки співробітництва, педагогіки емпауерменту, психолого-педагогічної підтримки), дефініцій, необхідних для розуміння сутності освітнього процесу у закладах вищої освіти, наукового опису фактів, їх аналізу, узагальнення і синтезу.
Метою вивчення навчальної дисципліни «Педагогічне моделювання» є формування у аспірантів наукових уявлень про застосування моделювання в педагогічній теорії та практиці для побудови авторських систем педагогічної діяльності, експериментальних стратегій у надскладних умовах невизначеності функціонування суб’єктів педагогічної взаємодії.
Завданнями курсу є ознайомлення аспірантів із:
-	особливостями наукового пізнання педагогічних явищ;
-	особливостями педагогіки як науки про освіту;
-	моделюванням як інструментом наукового опису, пояснення, передбачення та оцінки існування педагогічних явищ;
-	типами логічних форм та законами логічного мислення у процесі педагогічного моделювання;
-	алгоритмами педагогічного моделювання;
-	провідними типами педагогічних моделей.
Методичне забезпечення курсу становлять: презентаційні матеріали лекцій (Microsoft PowerPoint), навчальні посібники з теорії педагогічного моделювання, теорії та практики експериментальної роботи в педагогіці, завдання для практичних занять, інструктивні матеріали для підготовки індивідуальних дослідницьких завдань, інші дидактичні матеріали.

3. Компетентності
Вивчення навчальної дисципліни забезпечує формування таких ключових компетентностей:
Інтегральна: Здатність розв’язувати комплексні проблеми в галузі освіти/педагогіки у процесі дослідницько-інноваційної та професійної діяльності, що передбачає глибоке переосмислення наявних та створення нових цілісних знань та професійної практики.
Загальні:
ЗК-1 Здатність проектувати та здійснювати комплексні дослідження на засадах системного наукового світогляду, сформованих знань із філософії наукової діяльності й соціокультурних проблем.
 ЗК-2 Здатність до критичного аналізу й оцінки сучасних наукових досліджень, генерування нових ідей під час вирішення дослідницьких і практичних завдань, комплексних та інноваційних проблем. 
ЗК-4 Готовність до створення та інтерпретації нових  знань через наукове дослідження або інші передові вчення такої якості, що відповідають вимогам національного та міжнародного рівнів, до діяльності в інтернаціональних дослідницьких групах. 
ЗК-7 Здатність генерувати нові ідеї (креативність) під час вирішення дослідницьких і практичних задач, у тому числі у міждисциплінарних галузях. 
ЗК-8 Здатність до володіння культурою наукового дослідження в галузі освіти; використання у дослідженні новітніх інформаційно-комунікаційних технологій.
Фахові:
ФК-1 Здатність конструювати концепцію науково-педагогічного дослідження і розробляти методичні рекомендації щодо впровадження одержаних результатів дослідження у галузі 01 Освіта. 
ФК-2 Готовність здійснювати освітню й науково-дослідницьку діяльність на основі гуманістичного світогляду і глибокого проникнення в суть педагогічних явищ і процесів із залученням широкого кола наукових джерел. 
ФК-3 Здатність інтерпретувати результати педагогічного дослідження, оцінювати межі їх застосування, можливі ризики впровадження в освітньому й соціокультурному середовищі, розробляти напрями подальших досліджень. 
ФК-5 Володіння процедурами проектування, організації та моніторингу освітнього процесу з урахуванням необхідних перетворень в освітній сфері, в діяльності науковців, управлінців і педагогів-практиків, у процесі наукового партнерства. 
ФК-9 Здатність застосовувати методологічний інструментарій компетентнісного підходу щодо організації освітнього процесу на паритетних засадах суб’єкт-суб’єктного характеру. 
ФК-11 Здатність виділяти актуальні проблеми розвитку педагогіки та сучасної системи освіти, аналізувати й пропонувати оптимальні шляхи їх вирішення науковому товариству. 
Програмні результати навчання:
ПРН-2 Застосовувати основні наукові підходи і методи науково-дослідницької діяльності; методи критичного аналізу й оцінки сучасних наукових досягнень під час розв’язування дослідницьких і практичних завдань, у тому числі в міждисциплінарних галузях.
ПРН-10 Застосовувати способи і прийоми планування мети, цілевизначення, реалізації необхідних видів діяльності, оцінки і самооцінки результатів діяльності у розв’язанні професійних задач; прийоми виявлення й усвідомлення своїх можливостей, особистих і професійно значущих якостей із метою їх удосконалення.
4. Інформаційний обсяг навчальної дисципліни 
На вивчення навчальної дисципліни відводиться 180 годин / 6 кредити ECTS.
Програма навчальної дисципліни складається з двох змістових модулів:
ЗМ I. Основи наукового моделювання
ЗМ IІ. Теорія і практика педагогічного моделювання

5. Структура навчальної дисципліни
Таблиця 2.
Назви змістових модулів і тем	Кількість годин	
	Усього	у тому числі	
		Лек.	Практ. 	Консульт.	Сам. роб.	
Змістовий модуль I. Основи наукового моделювання	
Тема 1. Особливості наукового пізнання світу.	18	4	2	0	12	
Тема 2. Педагогіка – спеціальна наука про освіту.	16	4	2	0	10	
Тема 3. Моделювання як науковий метод пізнання дійсності.	16	4	2	0	10	
Тема 4. Системність – обов’язкова властивість наукових моделей.	18	4	2	0	12	
Тема 5. Принципи наукового пізнання.	16	4	2	0	10	
Тема 6. Типи логічних форм.	18	4	2	0	12	
Тема 7. Закони логічного мислення.	18	4	2	0	12	
Разом за змістовим модулем 1	120	28	14	0	78	
Змістовий модуль IІ. Теорія і практика педагогічного моделювання	
Тема 8. Педагогічна теорія як найвищий рівень наукового моделювання.	16	4	2	0	10	
Тема 9. Алгоритм педагогічного моделювання.	22	6	2	0	14	
Тема 10. Класифікація педагогічних моделей.	22	6	2	0	14	
Разом за змістовим модулем 2	60	16	6	0	38	
Разом годин	180	44	20	0	116	

Змістовий модуль I. Основи наукового моделювання.

Тема 1. Особливості наукового пізнання світу.
Поняття «наука» як особлива форма суспільної свідомості. Інші форми суспільної свідомості (мистецтво, мораль, правосвідомість, ідеологія, релігія).
Призначення науки. Завдання науки. Наукове знання (теорії, концепції, висновки, узагальнення тощо). Науковий результат.
Об’єкт наукового дослідження. Предмет науки. Особливості сучасної науки.

Тема 2. Педагогіка – спеціальна наука про освіту.
Педагогіка – наука про освіту. Провідні функції педагогіки: науково-теоретична і конструктивно-технічна (нормативна, результативна).
Педагогіка – наука про освіту як про цінність, соціальний інститут, процес і результат. 
Ціннісна характеристика освіти (освіта як цінність державна; освіта як цінність суспільна; освіта як цінність особистісна).
Освіта, як соціальний інститут (освітні установи, органи управління ними, освітні стандарти, які забезпечують їх функціонування і розвиток).
Освіта, як процес (цілісна єдність навчання, виховання, розвитку, саморозвитку особистості).
Освіта, як результат (рівень загальної культури і освіченості підростаючого покоління, засвоєння того духовного й матеріального потенціалу, який був накопичений людською цивілізацією у процесі еволюційного розвитку і який спрямований на подальший соціальний прогрес).

Тема 3. Моделювання як науковий метод пізнання дійсності.
Модель. Моделювання. Модельне дослідження. 
Модель, як абстрактне подання теорії, її операціоналізація, яку можна передати емпіричним шляхом. Конструкти та концепти у побудові моделей. Провідна вимога до моделі – адекватність, тобто відповідність реальній дійсності, суттєвим властивостям об’єкта.
Моделювання як науковий метод пізнання явищ та процесів за допомогою відтворення їх характеристик на інших об’єктах – спеціально створених з цією метою моделях.
Успішність моделювання, зумовлена науковою теорією, що описує явище, яке підлягає моделюванню, а також мірою формалізації положень цієї теорії.
Мета моделювання. Створення моделі реального об’єкта, як частини педагогічної дійсності.
Предмет, як частина об’єкта моделювання, його окрема якість (властивість) або сукупність якостей (властивостей), яку (які) виокремлює наука, системно описуючи (пояснюючи, проектуючи) реальний об’єкт.
Багатоманітність обґрунтованих моделей педагогічного об’єкта.

Тема 4. Системність – обов’язкова властивість наукових моделей.
Поняття «система», як сукупність визначених елементів, між якими існує закономірний зв’язок чи взаємодія. Зміст системи. Закономірні зв’язки між елементами системи (внутрішня форма, структура).
Систематизація, як процес зведення розрізнених знань про предмети (явища) об’єктивної дійсності в єдину наукову систему, установлення їхньої єдності.
Провідні характеристики системи: елементний склад, структура як формою зв’язку елементів, функції елементів і цілого, єдність внутрішнього і зовнішнього середовища системи, закони розвитку (функціонування) системи і її складових.
Синергетика. Науково-педагогічна модель як вияв системи, що розбудовується з урахуванням закономірностей синергетики. Стани систем: рівноважний стаціонарний стан (РСС) і нерівноважний стан (НРС); три стани – рівноважний стаціонарний стан (РСС), рівноважний динамічний стан (РДС) і нерівноважний стан (НРС).
Точка біфуркації. Аттрактор.

Тема 5. Принципи наукового пізнання.
Історичні передумови використання принципів наукового пізнання.
Принцип детермінізму (об’єктивний закономірний зв’язок і взаємозумовленість явищ матеріального й духовного світу, центральним ядром яких є причинність) епохи індустріалізації.
Принципи ймовірності, стохастичності, системності, синергетичності другої половини  ХХ століття. Індетермінізм.
Сучасний принцип додатковості (надскладні об’єкти не можна зрозуміти і пояснити мовою якої-небудь однієї теорії, допускаються альтернативні підходи).
Визначення автором педагогічної моделі принципів, на яких розбудовується модель педагогічного об’єкта.
Провідна умова ефективності педагогічної моделі – опора на засоби наукового пізнання дійсності та знання з інших наук: психології, медицини, історії, соціології, політології, математики, інформатики тощо (урахування принципу додатковості).

Тема 6. Типи логічних форм.
Поняття, як одна з форм мислення, за допомогою якої пізнають сутність явищ, процесів, узагальнюють істотні ознаки. Утворення понять. Вербальне вираження поняття (іменником у називному відмінку) або словосполученням. Поняття як елементи формалізованої мови педагогічної науки. Зміст поняття та його вираження через ознаки.
Категорії, як найбільш загальні і фундаментальні поняття, які відображають сутнісні, загальні властивості і відношення явищ дійсності і пізнання. Вираження фахової думки педагогом за допомогою категорій і педагогічних понять.
Загальнопедагогічні категорії («виховання», «навчання», «освіта», «формування особистості», «розвиток», «педагогічний процес», «педагогічна діяльність», «соціалізація»).
Основні педагогічні поняття «самоосвіта», «самовиховання», «педагогічні технології», «педагогічні техніки», «методика», «педагогічна майстерність», «навчальне заняття»).
Судження. Умовивід.

Тема 7. Закони логічного мислення. 
Закон тотожності: будь-яка думка тотожна сама собі – А є А (А=А), де А – означає будь-яку думку. Вплив особливостей мови на правильність використання наукових понять (побутова, формальна, літературна, спеціальна). Використання синонімів, омонімів. Свідома або несвідома підміна тез. Поширення властивостей на предмети іншого класу.
Закон несуперечності: неможливо що-небудь водночас твердити і заперечувати; неправильно, що А і не-А одночасно істинні.
Закон виключеного третього: із двох суджень, що суперечать одне одному, одне істинне, друге – хибне, а третього не дано".
Закон достатньої підстави: будь-яка істинна думка має достатню підставу.
Обґрунтування істинності висловлюваної думки. Недопустимість застосування необґрунтованих тверджень, як складників моделі.

Змістовий модуль IІ. Теорія і практика педагогічного моделювання 

Тема 8. Педагогічна теорія як найвищий рівень наукового моделювання.
Педагогічна теорія, як найвищий рівень наукового моделювання.
Побудова педагогічної теорії, як абстрактної системи узагальненого достовірного знання, яка описує і пояснює певну сукупність об’єктів, системне ідеалізоване сутнісне відображення частини реальності.
Структура педагогічної теорії: вихідні твердження (аксіоми), похідні твердження (теореми), висновки (загальні розв’язки основних опорних завдань).

Тема 9. Алгоритм педагогічного моделювання.
Етапи педагогічного моделювання:
1.	Постановка мети моделювання.
2.	Виділення об’єкта моделювання.
3.	Формулювання предмета моделювання.
4.	З’ясування законодавчо-нормативного забезпечення функціонування об’єкта моделювання.
5.	Обрання теорії, яка описує (пояснює) зміст предмета моделювання.
6.	Обґрунтування основних допущень, що спрощують реальний об’єкт.
7.	Формування понятійного апарата моделювання.
8.	Конструювання моделі об’єкта з використанням категорій, понять, тверджень і суджень.
9.	Експертиза моделі об’єкта щодо дотримання принципів наукового пізнання, законів логічного мислення, чинних юридичних і фінансових норм тощо.
10.	Дослідження властивостей моделі (адекватність і повнота відображення дійсності, прогностичність тощо) за допомогою здійснення мисленнєвого або натурального експерименту під час розв’язання конкретних педагогічних проблем із використанням розробленої моделі.
11.	Доопрацювання, корегування та остаточне конструювання моделі.

Тема 10. Класифікація педагогічних моделей.
Класи педагогічних моделей: педагогічні моделі освіти як цінності; педагогічні моделі освіти як системи; педагогічні моделі освіти як процес; педагогічні моделі освіти як результат.
Педагогічна модель освіти як єдність процесу та результату.
Випадки змінювання об’єкта:
Якість не змінюється – має місце ріст або кількісне зростання об’єкта.
Якість змінюється – має місце розвиток (локальний, аспектний, цілісний) об’єкта.
Складний об’єкт. Інформаційно-синергетична модель складного об’єкта. Графічні моделі складних об’єктів.
Педагогічна діяльність як класична модель діяльності. Мета діяльності. Зміст діяльності. Форма діяльності. Метод діяльності. Результат діяльності.
Катеогрія «кількість» (зовнішню визначеність об’єкта: його величина, число, об’єм, ступінь розвитку властивостей тощо).
Категорія «якість» (сутнісна визначеність об’єкта, завдяки якій він є саме тим, а не іншим).

6. Самостійна робота
Таблиця 3.
№ з/п	Питання для самостійного опрацювання	Кількість годин	
1.		Картина світу у ракурсі форм суспільної свідомості.	4	
2.		Науково-педагогічні теорії (відповідно до теми дослідження).	4	
3.		Науковий апарат (відповідно до теми дослідження).	4	
4.		Ціннісна характеристика освіти	3	
5.		Функціонування освітньої інституції як системи	3	
6.	В	Педагогічний процес (за вибором) як система	4	
7.		Операціоналізація педагогічного поняття (відповідно до теми дослідження).	4	
8.		Створення моделі функціонування реального педагогічного об’єкта. 	4	
9.		Визначення предмета дослідження як елемента моделі.	2	
10.		Закономірні зв’язки між елементами педагогічної системи.	4	
11.		Елементна структура моделі (відповідно до теми дослідження).	4	
12.		Синергетичні закономірності у педагогічному моделюванні.	4	
13.		Принцип детермінізму даність епохи індустріалізації чи об’єктивна основа наукового пізнання.	5	
14.		Міждисциплінарний підхід і принцип додатковості.	5	
15.		Утворення педагогічних понять. Ознаки понять.	4	
16.		Утворення педагогічних категорій. Зв'язок «поняття – категорія».	4	
17.		Умовивід як форма мислення.	4	
18.		Закон тотожності та наукова мова дослідника.	4	
19.		Закон несуперечності у наукових конотаціях.	4	
20.		Обґрунтування істинності висловлюваної думки дослідника.	4	
21.		Педагогічна теорія, як абстрактна система узагальненого достовірного знання	5	
22.		Структура педагогічної теорії.	5	
23.		Цілеутворення у педагогічному моделюванні.	3	
24.		Законодавчо-нормативне забезпечення функціонування об’єкта моделювання.	4	
25.		Конструювання моделі об’єкта з використанням категорій, понять, тверджень і суджень.	4	
26.		Експертиза педагогічної моделі.	3	
27.		Інформаційно-синергетична модель складного об’єкта.	4	
28.		Графічні моделі складних об’єктів.	3	
29.		Педагогічна діяльність як класична модель діяльності.	4	
30.		Категорії «кількість» та «якість» у педагогічному моделюванні.	3	

7 . Індивідуальне науково-дослідне завдання (ІНДЗ)

Аспіранту пропонується підготувати графічну інтерпретацію моделі (системи) досліджуваного ним явища (процесу). Графічне зображення слід супроводити письмовим описом алгоритму педагогічного моедлювання.

8. Розподіл балів та критерії оцінювання
Таблиця 4.
Модуль 1	Модуль 2	Модуль 3	Загальна кількість балів	
Змістовий
модуль 1	Змістовий
модуль 2	ІНДЗ	МКР		
		10	60	100	
Т
1	Т
2	Т
3	Т
4	Т
5	Т
6	Т
7	Т
8	Т
9	Т
10				
3	3	3	3	3	3	3	3	3	3				

Шкала оцінювання, залік (національна та ECTS)
Таблиця 5.
Сума балів
за всі види навчальної діяльності	Оцінка ECTS	Оцінка за національною шкалою	
90 – 100	A	«Зараховано»	
82 – 89	B		
75 ‑ 81	C		
67 ‑74	D		
60 ‑ 66	E		
1 – 59	Fx	Незадовільно	

Шкала оцінювання, екзамен (національна та ECTS)
Таблиця 6.
Сума балів
за всі види навчальної діяльності	Оцінка ECTS	Оцінка за національною шкалою	
90 – 100	A	Відмінно	
82 – 89	B	Добре	
75 ‑ 81	C		
67 ‑74	D	Задовільно	
60 ‑ 66	E		
1 – 59	Fx	Незадовільно	

Критерії оцінювання
90-100 балів («відмінно»). Глибоке оволодіння аспірантом вузловими питаннями по темах. Системне, усвідомлене використання даної інформації. Встановлення причинно-наслідкових зв’язків між окремими змістовими блоками. Вільна орієнтація і використання необхідного категорійно-понятійного апарату при розкритті проблеми. Мова (у т.ч. письмова) чітка і логічна. Здатність до аналітико-узагальнюючого викладу питання, вміння формулювати висновки і пропозиції по суті проблеми.
82-89; 75-81 балів («добре»). В цілому цілісне, усвідомлене оволодіння аспірантом матеріалом, віднесеним до даного питання. В окремих випадках рівень засвоєння інформації недостатній. Аргументація при відповідях на питання, логічність і взаємозв’язок у викладі матеріалу дещо занижені. Відчуває труднощі при відповідях на питання, у формулюванні узагальнень і висновків.
67-74; 60-66 балів («задовільно»). Фрагментарне, несистемне відтворення інформації. Наводить лише окремі складові питання, без необхідного усвідомлення і взаємозв’язку.
1–59 балів («незадовільно»). Необхідним категорійно-понятійним апаратом аспірант не володіє. Робить безуспішні спроби висвітлення питання на репродуктивному, механічному рівні. Не розуміє змісту питання, відповідає не по суті.

Поточне оцінювання
Бали поточного оцінювання аспіранти набирають під час практичних занять. За виступ аспірант може отримати до 3 балів. Доповнення, зауваження та поправки виступів оцінюються додатковими балами. Питання до виступаючих та викладача оцінюються у максимум 1 бал. Мінімальний крок оцінювання – 0,5 бала.
Усі набрані кожним з аспірантів за кожен змістовий модуль бали підсумовуються і інтерполюються у прив’язці до максимально можливої зваженої кількості балів, що може бути отримана за кожне семінарське заняття (згідно з таблицею оцінювання). 

9. Список рекомендованої літератури
1.	Бех І. Д. Модель професіонала у контексті сучасної соціокультурної ситуації / І. Д. Бех // Теорія і практика управління соціальними системами. – 2001. – № 3 (4). – С. 57–62.
2.	Гончаренко С. У. Український педагогічний словник / С. У. Гончаренко. – К. : Либідь, 1997. – 376 с. 
3.	Губенко А. В. Творческая кентавристика как наука о сочетании несочетаемого / А. В. Губенко // Обдарована дитина. – 2013. – № 5. – С. 22–29.
4.	Деркач А. А. Акмеология в вопросах и ответах : учебн. пособие / А. А. Деркач, В. Г. Зазыкин. – СПб. : Питер, 2003. – 256 с.
5.	Енциклопедія освіти / Акад. пед. наук України ; гол. ред. В. Г. Кремень. – К. :  Юрінком Інтер, 2008. – 1040 с.
6.	Єльнікова Г. В. Використання кваліметричних моделей діяльності учасників освітнього процесу на рівні загальноосвітнього навчального закладу / Г. В. Єльнікова // Єдине інформаційне середовище навчального закладу в контексті стратегічного управління освітою в Україні : матеріали міжнародної науково-практичної конференції. – К. : УМО АПН України, 2008. – С. 56–60.
7.	Кононюк А. Е. Обобщённая теория моделирования. Начала. К.1. Ч.1. "Освіта України" [Електронний ресурс], 2012. - 602 с. – Режим доступу : http://ep3.nuwm.edu.ua/2109/1/Kononiuk%20OTM1%20zah.pdf – Назва з екрана.
8.	Краевский В. В. Методология педагогики : новый этап : учебное пособие [для студ.  высш.  учеб. заведений] / В. В. Краевский, Е. В. Бережнова. – М. : Академия, 2006. – 400 с.
9.	Крутій К. Л. Діяльнісна модель заняття / К. Л. Крутій // Дошкільне виховання. – 2006. – № 7. – С. 16–19.
10.	Крутій К. Л. Термінологічне поле дошкільної дидактики: дизайн, сценарій чи все ж таки конспект заняття? / К. Л. Крутій // Дошкільна освіта. – 2012. – № 3. – С. 21–29.
11.	Моляко В. О. Функціональна модель формування полікультурної компетентності школярів / В. О. Моляко // Рідна школа. – 2005. – № 6. – С. 10–12.
12.	Осадчий І. Г. Спрямований розвиток освітніх систем : теорія, технологія, практика : монографія / І. Г. Осадчий. – К. : Інформавтодор, 2013. – 436 с.
13.	Семенов О. С. Формування творчо спрямованої особистості старшого дошкільника у позашкільному навчальному закладі : Монографія // Луцьк : ПВД Твердиня, 2017. – 520 с.
14.	Семенов О. С. Циклічна модель управління дошкільною освітою / О. С. Семенов // Особистість у просторі виховних інновацій : Матеріали Всеукраїнської науково-практичної конференції. 19.10.2018. – Івано-Франківськ : Наір, 2018. – С.330-335ю
15.	Семенов О. С. Методологія професійної діяльності педагога закладу позашкільної освіти як суб’єкта формування творчої особистості вихованця / О. С. Семенов // Професійний розвиток педагогів в умовах освітнього середовища післядипломної освіти (теоретико-прикладний аспект) : Колективна монографія. – Луцьк, 2019. – С.50-66.
16.	Семенов О. С. Модель системи формування творчо спрямованої особистості старшого дошкільника у позашкільному навчальному закладі / О. С. Семенов // Педагогічний часопис Волині : науковий журнал. – Луцьк, 2016. – № 2 (3). – С. 87-93.
17.	Семенов О. С. Структурно-функціональна модель змісту діяльності позашкільного навчального закладу з раннього формування творчо спрямованої особистості вихованця / О. С. Семенов // Педагогічні науки: теорія, історія, інноваційні технології, 2016. – № 1(55). – С. 313-322.
18.	Семенов О. С. Технологічні компоненти опанування дитиною середовища закладу дошкільної освіти / О. С. Семенов // Освіта дітей дошкільного віку у соціокультурному просторі: Зб. наук.-метод. праць. Ч.2. – Хмельницький, 2019. – С. 123-127.
19.	Семенов О. С. Циклічна модель управління дошкільною освітою / О. С. Семенов // Особистість у просторі виховних інновацій : Матеріали Всеукраїнської науково-практичної конференції. 19.10.2018. – Івано-Франківськ : Наір, 2018. – С.330-335.
20.	Сисоєва С. О. Педагогічна творчість учителя: визначення, теоретична модель, функції підготовки / С. О. Сисоєва // Педагогіка і психологія. – 1998. – № 2. – С. 161–173.
21.	Советский энциклопедический словарь / гл. ред. А. М. Прохоров. – 4-е изд. – М. : Сов. энциклопедия,  1989. – 1632 с.
22.	Современный словарь по педагогике / сост. Е. С. Рапацевич. – Минск : Современное слово, 2001. – 928 с.
23.	Соціологія : короткий енциклопедичний словник / уклад. : В. І. Волович, В. І. Тарасенко, М. В. Захарченко та ін. ; під заг. ред. В. І. Воловича. – К. : Укр. центр духовної культури, 1998. – 736 с.
24.	Сурмін Ю.П. Майстерня вченого : підручник для науковців / Ю. П. Сурмін. – К. : Навчально-методичний центр "Консорціум з удосконалення менеджмент-освіти в Україні", 2006. – 302 с.
25.	Ясвин В. А. Образовательная среда: от моделирования к проектированию / В. А. Ясвин. – М. : Смысл, 2001. – 365 с.